Ågren, Gösta
Laddning av bildfilen
![http://media.onki.fi/7/6/5/saha/kirjasampo/0_4485349689670101577.jpg](https://www.boksampo.fi/sites/default/files/styles/medium/public/kulsa_cache/images/media.onki.fi/7/6/5/saha/kirjasampo/0_4485349689670101577.jpg?itok=tA7HTNHi)
Photograph information
© Studio Paschinsky
Biografiska uppgifter
Gösta Ågrens (f. 1936) poetiska biografi präglas av både kvantitet och kvalitet. Han hör till de stora namnen i vår moderna lyrik. Sedan 1955 har han skapat närmare trettio diktsamlingar. Poesin är huvudstråket i hans produktion, men han har också publicerat sig i andra genrer: skönlitterär prosa, historia, litteraturhistoria, samhällsdebatt.
“Österbottnisk” har ofta stått som bestämning framför Ågrens författartitel, ibland av slentrian – han är född i Nykarleby och sedan 1985 bosatt i sin hemby Lippjärv – eller i polemiskt syfte, som kontrast till det huvudstadscentrerade. Debatt har Ågren aldrig haft någonting emot, och han har ofta varit involverad i språk- och kulturpolitiska meningsutbyten. Hans poesi har däremot fått större genomslagskraft när dess patos förtätats i frågor som angår alla – alltid: livet och döden, liv och död. Ofta har han använt sig av paradoxer (själv kallar han dem envist för “upptäckter”). Men fastän Ågren har mer humor och lekfullhet än litteraturkritiken hittills orkat se har den tekniken aldrig kommit till bara för att leka med språket. Motsättningarna känns alltid genomlevda och dikterna är därför samtidigt en krävande och befriande läsning.
De stora och allmänna frågorna är alltid individuella, ett stråk i hans diktning är därför porträttdikten. I den Finlandiaprisbelönade samlingen Jär (1988) ingår bl. a. “Inga” och “Leo, hans liv”, som utgår från två av syskonens livsöden.
Ågrens litterära intresse och ansvar utsträcker sig långt över det egna författarskapet. Han har förvaltat sina skrivande syskons litterära arv och han har också skapat förutsättningar för en självständig utgivning på svenska i Österbotten. Bland hans egna verk har många utkommit på Skrivor, som han själv grundat.
Liv och dikt har alltid hört ihop för Gösta Ågren . Hans avhandling i litteraturvetenskap (1971) handlar om Dan Anderssons liv och diktning. I den egna poesin handlar det om människans vardag – vad man sliter med – och det hon har att möta. Det kan gå bra att kalla det ödet. I denna inramning har Ågren också intresserat sig för mytologi, filosofi, religion. I dikterna fungerar det intresset ingalunda som buffert eller skyddande förpackning, tvärtom. Ågrens dikt strävar till största möjliga illusionsfrihet.
Läscentrum
---
Gösta Ågren studerade på 1960-talet humaniora vid Stockholms universitet, där han disputerade med en avhandling om Dan Anderssons liv och diktning år 1971. Han studerade också vid Svenska filminstitutets filmskola åren 1964-1966. Ågren, bosatt i Vasa och Nykarleby, har verkat som fabriksarbetare i Jakobstad 1953-1954, som journalist vid Folktidningen Ny Tid 1954-1956 och 1958, som lärare vid Kalix folkhögskola i Sverige hösten 1967 och som frilansande filmregissör 1965-1975 - en period, som både kulminerade och utmynnade i televisionsserien Amirika 1975.
Ågren debuterade redan år 1955 med diktsamlingen Kraft och tanke. Sitt genombrott fick han under sjuttiotalet med samlingar som Var inte rädd och Molnsommar.
En höjdpunkt på sin diktarbana uppnår Ågren med Jär -trilogin: Jär 1988, dialekt för Här, Städren 1990 "Städerna" och Hid 1992 "Hit". Trilogins första del vann Finlandiapriset år 1989. Priskommittén motiverade sitt beslut med Ågrens förmåga att föra in vardagen i dikten och skissa människor med några ord.
För Jär fick han även Carl-Emil Englundpriset år 1989.
Utom Finlandiapriset har Ågren bland annat mottagit Tollanderska priset år 1986, Dan Andersson-priset 1995, Vasa läns konstpris 1997, Choraeus-priset 2001 och Pro Finlandia -medaljen 2006.
Ågrens verk har översatts till finska, engelska, franska, spanska, isländska, ryska, holländska och ungerska. Ågrens finska förlag är WSOY. /Källa: Söderströms förlag
“Österbottnisk” har ofta stått som bestämning framför Ågrens författartitel, ibland av slentrian – han är född i Nykarleby och sedan 1985 bosatt i sin hemby Lippjärv – eller i polemiskt syfte, som kontrast till det huvudstadscentrerade. Debatt har Ågren aldrig haft någonting emot, och han har ofta varit involverad i språk- och kulturpolitiska meningsutbyten. Hans poesi har däremot fått större genomslagskraft när dess patos förtätats i frågor som angår alla – alltid: livet och döden, liv och död. Ofta har han använt sig av paradoxer (själv kallar han dem envist för “upptäckter”). Men fastän Ågren har mer humor och lekfullhet än litteraturkritiken hittills orkat se har den tekniken aldrig kommit till bara för att leka med språket. Motsättningarna känns alltid genomlevda och dikterna är därför samtidigt en krävande och befriande läsning.
De stora och allmänna frågorna är alltid individuella, ett stråk i hans diktning är därför porträttdikten. I den Finlandiaprisbelönade samlingen Jär (1988) ingår bl. a. “Inga” och “Leo, hans liv”, som utgår från två av syskonens livsöden.
Ågrens litterära intresse och ansvar utsträcker sig långt över det egna författarskapet. Han har förvaltat sina skrivande syskons litterära arv och han har också skapat förutsättningar för en självständig utgivning på svenska i Österbotten. Bland hans egna verk har många utkommit på Skrivor, som han själv grundat.
Liv och dikt har alltid hört ihop för Gösta Ågren . Hans avhandling i litteraturvetenskap (1971) handlar om Dan Anderssons liv och diktning. I den egna poesin handlar det om människans vardag – vad man sliter med – och det hon har att möta. Det kan gå bra att kalla det ödet. I denna inramning har Ågren också intresserat sig för mytologi, filosofi, religion. I dikterna fungerar det intresset ingalunda som buffert eller skyddande förpackning, tvärtom. Ågrens dikt strävar till största möjliga illusionsfrihet.
Läscentrum
---
Gösta Ågren studerade på 1960-talet humaniora vid Stockholms universitet, där han disputerade med en avhandling om Dan Anderssons liv och diktning år 1971. Han studerade också vid Svenska filminstitutets filmskola åren 1964-1966. Ågren, bosatt i Vasa och Nykarleby, har verkat som fabriksarbetare i Jakobstad 1953-1954, som journalist vid Folktidningen Ny Tid 1954-1956 och 1958, som lärare vid Kalix folkhögskola i Sverige hösten 1967 och som frilansande filmregissör 1965-1975 - en period, som både kulminerade och utmynnade i televisionsserien Amirika 1975.
Ågren debuterade redan år 1955 med diktsamlingen Kraft och tanke. Sitt genombrott fick han under sjuttiotalet med samlingar som Var inte rädd och Molnsommar.
En höjdpunkt på sin diktarbana uppnår Ågren med Jär -trilogin: Jär 1988, dialekt för Här, Städren 1990 "Städerna" och Hid 1992 "Hit". Trilogins första del vann Finlandiapriset år 1989. Priskommittén motiverade sitt beslut med Ågrens förmåga att föra in vardagen i dikten och skissa människor med några ord.
För Jär fick han även Carl-Emil Englundpriset år 1989.
Utom Finlandiapriset har Ågren bland annat mottagit Tollanderska priset år 1986, Dan Andersson-priset 1995, Vasa läns konstpris 1997, Choraeus-priset 2001 och Pro Finlandia -medaljen 2006.
Ågrens verk har översatts till finska, engelska, franska, spanska, isländska, ryska, holländska och ungerska. Ågrens finska förlag är WSOY. /Källa: Söderströms förlag
Mera uppgifter om författarens verk
Facklitteratur:
Emigrantresan (reseskildring, 1960)
Dan Anderssons väg (litteraturhistoria, 1970)
Kärlek som i allting bor. Dan Anderssons liv och diktning 1916–1920 (akademisk
avhandling, 1971)
Hurrarna. En stridsskrift om finlandssvenskarnas nutid (m.fl. författare) (debattbok, 1974)
Hammarbandet. En bok om Österbottens allmogebåtar (1975)
Vår historia. En krönika om det finlandssvenska folkets öden, en analys av vårt lands historia (1977)
En man gick genom stormen. Leo Ågrens liv och diktning (biografi, 1983)
Bokboken. En skrift om den alternativa bokutgivningen (m.fl. författare) (litteraturhistoria, 1983)
Två berättare. Olof Granholm och Erik Ågren (m.fl. författare) (litteraturhistoria, 1984)
Människans ansikte. En bok om Per Olov Hjortell (m.fl. författare) (biografi, 1988)
Nykarleby-målet (språk, 2003)
Emigrantresan (reseskildring, 1960)
Dan Anderssons väg (litteraturhistoria, 1970)
Kärlek som i allting bor. Dan Anderssons liv och diktning 1916–1920 (akademisk
avhandling, 1971)
Hurrarna. En stridsskrift om finlandssvenskarnas nutid (m.fl. författare) (debattbok, 1974)
Hammarbandet. En bok om Österbottens allmogebåtar (1975)
Vår historia. En krönika om det finlandssvenska folkets öden, en analys av vårt lands historia (1977)
En man gick genom stormen. Leo Ågrens liv och diktning (biografi, 1983)
Bokboken. En skrift om den alternativa bokutgivningen (m.fl. författare) (litteraturhistoria, 1983)
Två berättare. Olof Granholm och Erik Ågren (m.fl. författare) (litteraturhistoria, 1984)
Människans ansikte. En bok om Per Olov Hjortell (m.fl. författare) (biografi, 1988)
Nykarleby-målet (språk, 2003)
Litterära videoklipp
Källor och hänvisningar
Finlands svenska litteraturhistoria 2 (Svenska litteratursällskapet, 2000)
Författaren själv (Förlags Ab Wiken, 1993)
Gösta Ågren 50 år 3 augusti 1986. Festskrift (Skrivor, 1986)
Stenwall, Åsa: Den omöjliga hemkomsten (Schildts, 2006)
Tarkka, Pekka: Författare i Finland (Söderströms, 1990)